Auzi, scumpo? Vrei cu mașina?
Zi, fată: încotro?
Ți-am zis să te grăbești!
Taylor.
Cum de te-ai întors?
Mâine e înmormântarea fratelui meu.
Am exact ce îți trebuie.
Puțină neplăcere și multă alinare.
Ce-ar fi să intri?
Poate data viitoare.
Nu, Dumnezeule!
- Ce fel de drog face de-astea? - Nu unul pe care ți-l bagi singur.
Se pare că a fost omorâtă în bătaie.
Ambulanța, imediat!
CONSTANTINE - 01X12 "Îngeri și slujbași ai harului"
Traducerea: Reef
- Nu te-ai mișcat de când am plecat. - Ai luat coriandru?
Am luat rădăcină de tannis, limbă de năpârcă și iarba mâțelor - deci, nu.
Harta de divinație, tot uscată; ai prins ceva pe stație?
Aștept ciudățenii - dar nimic.
- Ce-i asta? - Las-o, John.
- Vrea s-o lași în pace. - Așa vrea, zici?
Firul Ariadnei...
În sfârșit, ești prevăzătoare.
A folosit-o să-l scoată pe Teseu din labirint.
Iar apoi, el a părăsit-o; eroii sunt, de regulă, jigodii la suflet.
- A lăsat-o pe insulă? - Da, dar s-a descurcat până la urmă, nu?
S-a ales cu un zeu - cu Dionysos.
Și toată aventura aia a început cu un capăt de fir.
- Câte camere de-astea ai văzut? - Doar pe asta; nu se schimbă niciodată.
- E ca un cântec bun la nesfârșit. - Ai venit aici să scapi de vedenii?
Se poate să fi mers prea departe și prea repede în New York.
Magia dă o mahmureală a dracului, chiar și dacă ești făcut pentru asta.
Dar cel mai bun leac pentru mahmureală e încă un pahar, deci...
Revino-ți, ostaș - ieși din cortu-ți, fiindcă ni-s la război - dacă ai uitat.
- Nu cred că-s pregătită. - Nimeni nu-i niciodată pregătit.
Nu pentru ce facem noi.
Dar prin labirintul ăsta am ales noi să mergem - au ba?
Să sperăm că ne-am smuls mediul din privarea de simțuri.
- Trebuie să se odihnească. - Sigur - de ce n-am lua toți o vacanță?
Nici să nu te gândești.
Am uitat... îngerii nu sesizează sarcasmul.
Îl sesizez - dar n-am răbdare pentru el.
- Brujeria își strânge puterile, John. - Deci vii cu vreo mare știre...?
Tu fiind agentul Atotștiutorului și Atotvăzătorului -
și totuși, am impresia că eu sunt cel care-ți dă mereu ție informații.
Spitalul Sf. Ecaterina; e adusă o femeie pe nume Taylor, aparent după o supradoză.
Chiar îmi oferi un caz?
Sau poate - doar poate - e doar o altă formă de manipulare
mascată drept călăuzire îngerească.
Ce-ar fi să verific asta cu harta de divinație?
Firește - îngerii nu se dau în lături de la exagerări!
- La ce dracu' ne servește asta? - Harta de divinație e doar o cârjă.
Ce se petrece e generalizat - invunchele, Brujeria, Șarpele însuși...?
Am ieșit din hartă, John; trebuie să citești semnele din jurul tău -
folosește-ți instinctele, vedeniile lui Zed - stai de veghe.
Cum dracu' am ajuns aici?
Manny...
- Detest să fiu folosit. - Fă-ne un serviciu, colega.
Înfășoar-o la loc pe Zed, bine? E vremea să revină pe teren - și...
Ia-ți cea mai mare șurubelniță.
Pentru ce?
Soră! Avem nevoie de ajutor - amicul meu a căzut în șurubelniță.
- S-a înșurubat. - Da, tare "amic".
- Așezați-vă. - Doare ca dracu'.
- Mai bine mă omorai direct! - Nu mai scânci.
Ăsta-i cel mai bun plan?
"Cel mai bun" e dușmanul "bunului"; ăsta-i un plan "bun".
Iac-așa...
Să vă punem pe pat.
Mulțumesc.
Așa...
Vine negre.
- Ea e. - Trebuie să ne apropiem.
Normal că da.
E stabilă - duceți-vă.
Bun - duceți-o la doi.
N-a fost prea amuzant - ești bine?
Am... era o lumină...
Strălucitor de albă și venea de sus. Durea tare rău.
Parcă încerca să mă ucidă!
Cod albastru!
- Dă-te-ncoa. - Dați-vă din drum!
- Uită-te la mine. - Cedează! Aduceți defibrilatorul!
Concentrează-te la mine. Îi scade tensiunea.
Aia nu-i supradoză - uită-te la vinele ei. Niciun drog omenesc nu face asta.
Nu... Haide!
Dă-i epinefrină. Un miligram de epinefrină!
- Haide... - Unde-i ventilația?
Zed, ce se petrece?
Ne trebuie ajutor! Ajutor - face o criză!
Zed...
Ne trebuie ajutor - imediat!
Ține-vă capul nemișcat, doamnă, vă rog.
Cum se simte? Cum e Zed?
John...?
- John! - Da?
E bine, da - vedenia aia...
A dat-o peste cap - atâta tot.
Medicii de la Urgențe caută o boală, nu un har mediumnic - nu vor găsi nimic.
Manny, pe de altă parte, ne-a îndreptat direct spre Taylor aia.
- Vine negre, zici? - N-am mai văzut așa ceva.
- Trebuie să mă uit la cadavru. - Da - o fi la morgă de-acum.
Da - bună idee.
Stai aici - vor vrea să facă experimente pe tine, în numele științei.
- Cum ai făcut tu? - Aia a fost în numele magiei.
Pune-ți nădragii.
Linda!
Dle Morris... Aveți o nouă grefă de piele abia peste două săptămâni.
- Ce căutați aici, deci? - Bătaie-n bar.
Mi-o fi smuls pielea de pe față - dar să vezi el cum arată.
Stai: nu vreau să-mi pierd vremea cu vreo asistentă.
- Unde-i dom' doctor Galen? - Poftiți.
Procedurile astea sunt delicate.
N-ar trebui nici să beți, darămite să vă încăierați prin baruri.
Adu-l pe doctor și gata - n-am vreme de predicile tale.
Galant, colega - tare galant.
Să mergem.
Cine sunteți?
Detectiv Constantine și polițist Chandler; trebuie să ne uităm la victima crimei.
Eu nu lucrez aici - n-aveți decât.
Un loc tare bun să te pilești.
Să facem vraja până nu apare careva.
Închide-ți ochii.
De Cruinne, agus Akușa...
So-al disi a mi salan...
Ți-am zis să-ți închizi ochii - îți puteai arde dracu' corneele.
De parcă a fost... Întuneric deplin.
Un corp omenesc, fie și unul mort, ar trebui să arate o scânteie vitală.
Elan vital.
Dar Taylor a noastră e un adevărat negativ.
- Ce i-a făcut asta - un demon? - Nu-i o entitate - e materie întunecată.
Aș prefera orice demon banal - uite: fă-ne un serviciu.
Întoarce-te la Moară - caută-n arhivele lui Jasper; a studiat mult problema.
Vezi tu ce-i cu Zed, da?
Tre' să descâlcesc ce fel de materie întunecată e -
dacă a venit în spinarea păsăricii ăsteia și pe unde pândește acum.
John! Mergi mai întâi să vezi de Zed!
Dl dr. Bertoli, la Cardiologie. Repet: dl dr. Bertoli, la Cardiologie.
Vrei să ștergi putina?
- Cum ți-ai dat seama? - Ești Zed Martin, nu?
- Da - dle doctor...? - Galen - calul de bătaie al Urgențelor.
Am rezultatele tomografului.
- Scuze, dom' doctor - revin mai târziu. - Nu - vreau să rămâi.
Voi doi sunteți...
- Colegi. - Prieteni.
Am vorbit cu radiologul de gardă...
Radiografia arată o mică acumulare pe lobul tău temporal.
- O tumoare. - Nu putem fi încă siguri de asta.
Nu vom ști ce este până facem o biopsie.
E prima ta criză? Privește aici.
Da...
- Aproape am leșinat acum două săptămâni. - Ai dureri de cap?
Migrene - sunt tot mai intense.
Și am și vedenii.
Asta nu-i de mirare - dată fiind locația acumulării.
Presiunea pe lobul temporal stâng poate provoca halucinații vizuale.
Nu o tumoare îi provoacă vedeniile, colega - le are de multă vreme, crede-mă.
Poate are acumularea de multă vreme - dacă-i una ce crește lent.
Uite, dră Martin... S-ar putea să nu fie nimic.
Dar vom afla sigur și vedem mai apoi, bine?
Vă las să discutați; pune asistenta să mă cheme când ești gata.
O tumoare îmi provoacă vedeniile...
Asta explică multe, nu-i așa? Știință rigidă și rece.
Oamenii caută mereu raporturi, cauzalitate...
Nimic din ce-a zis el nu sugerează că "acumularea" asta
și vedeniile tale au vreo legătură.
Tu nu vrei s-o crezi.
Chestia cu Ariadna...
Dionysos a salvat-o - dar ea a ajuns oricum la moarte.
Nu-i așa, John?
Soră Garcia, sună la farmacia arondată...
Era și vremea, indiferentule.
Repară chestia asta.
Bun.
Scuzați - domnu'? Domnu'.
- Da, știu - nu pot fuma aici. - De fapt, speram să-mi dați și mie una.
- Da, sigur. - Mersi.
Scârbos obicei.
- Drege-o! - Dacă-i vorba de Zed...
De cine dracu' crezi că-i vorba? Știai?
- Știai de la început? - Calmează-te, John.
Avea dureri de cap - iar eu i-am spus să treacă peste durere
și să treacă pe teren și să lupte cu blestemații de demoni.
- Așa i-am spus, Manny. - Asta nu-i vina ta.
Fii sigur că nu-i! Acum drege-o - sau nu mai lucrez pentru tine.
- Și cum ai vrea s-o... - Vindec-o.
Îmi pare rău, John - asta nu ține de mine, și nici de tine; uite:
poți să te lași cuprins de furie, sau te poți concentra pe ce poți controla.
Cred că exact aia voi face, colega.
Gaha oiad naneel ol Och...
Coraxo Oiad Anif.
Ce... ce-a fost aia?
Un flacon cu aer de la Hades - te dă pe spate, nu-i așa?
Ca și sirena de la care l-am câștigat - ăla da weekend de neuitat.
Ce ai făcut, John?
Ți-am urmat sfatul: mă concentrez pe ce pot controla - adică pe tine.
Zed e la pat, deci îmi trebuie ajutor. Așa că vei lucra cu mine la sol.
Prins aici, până se risipește vraja.
John... întoarce-te!
Ascultă-mă, John... Nu așa merge treaba, John.
Ascultă-mă: știi de ce nu stau prea mult timp în formă omenească?
Sângele năvalnic ce-ți aleargă prin vine, atâtea sentimente și impulsuri...
Îți trebuie un duș în lumina cerească după asta, nu-i așa?
John: când sunt într-un trup, pierd legătura cu oastea cerească,
necuprinsa ei cunoaștere și, mai important, toate puterile mele îngerești.
Păi nu-i ca și când le-ai fi folosit, oricum - nu-i așa, șefu'?
Din nou - ce...?
Un alt semn al materiei întunecate. Dăunează iluminării.
O poți urma ca pe un șir de firimituri de pâine.
Vino, iepuraș.
Dom' doctor.
Ce... Unde mă...?
Ce faci?
Noutăți: oamenii te văd; încearcă să nu atragi atenția asupra noastră.
După cum pare, l-am ratat pe amărât cu câteva minute.
- John, asta-i prea... - Ei, hai: nu-mi spune că ești sensibil.
Am mai văzut moarte, dar...
Mirosul ăsta...
Da, grozav - contaminează scena crimei.
Ăsta-i baiul cu a fi muritor: nu poți fâlfâi din aripi când se-mpute treaba.
Și asta-i împuțită treabă.
Asta n-a fost doar ucidere - a fost adevărată sălbăticie.
Ia stai așa...
Ei, hai...
Inima întunericului.
Multe din "zicerile" mistice nu-s prea literale, dar asta...
- Diamantul Negru a făcut asta. - Deci știi legenda?
Nu-i legendă, John - eram de față.
Un vrăjitor a adunat puterea infernului. Se declara zeu.
Au căzut năpaste, s-au uscat recolte, au pierit copii.
Într-un sfârșit, oamenii au strigat la Tatăl Atotputernic
și s-a trimis un stâlp de lumină cerească.
Vrăjitorul a fost nimicit, iar puterea lui întunecată s-a încleiat într-o acumulare...
Un diamant negru ce emana rău.
Sabia de foc a unui înger a zdrobit diamantul,
ca niciun om să nu-l mai poată mânui vreodată.
Și asta cam pe când Șefu' tău S-a hotărât să deschidă robinetul.
Marele Potop a împrăștiat fărâmele din diamant prin întreaga lume.
- De câte ori se găsea una... - Apărea moartea.
Iar victimele ajungeau ca amărâtul ăsta.
Bun...
Haide.
Ce-i? Dacă se implică polițaii, închid secția și mă lasă fără obiectul muncii.
Va trebui să-l lăsăm pe bețivan să se mai moaie deocamdată.
N-ai pic de respect - omu-i mort!
Și nu va fi singurul, dacă nu găsim ucigașul.
Ușa nu era forțată; aș zice că omul nostru a furat un card de intrare.
Și un diamant negru cu puterea infernului.
Ținându-mă închis în trupul ăsta ne pui în pericol.
Da... trecutul cu trecutul. Și vorbind de puterea infernului...
Știi să folosești un computer?
- Am cunoștințe generale... - Las-o moartă.
Vreau să-i verifici pe Taylor și pe infirmierul Duncan.
Vezi dacă mai au ceva în comun pe lângă faptul că au murit amândoi aici,
la sânul încântătoarei Sf. Ecaterina, bine?
John?
Dl dr. anestezist Bob Carroll.
Excelent: ai domnie deplină pe aceste coridoare, dom' doctor; fă-o înțelept.
Când îmi recapăt aripile...
- Tu cum de te-ai întors? - Urmez o pistă.
- Ai găsit ceva în hârtiile lui Jasper? - Sistemul lui de ordonare lasă de dorit.
Bun - păi rămâi pe problemă - trebuie să fie pe-aici pe undeva.
Zed cum se simte? Ceva vești după tomografie?
Afurisitul de Jasper! Nu-mi ușurează niciodată munca!
Am suna la spital, n-a răspuns nimeni în salon - de la recepție nu-ți spun nimic.
John!
Spune-mi.
Are o tumoare pe creier, Chas.
Pe lobul temporal: limbaj, emoții, memorie și...
Vedenii.
- Ar trebui să fie cineva cu ea. - Se odihnește. Acum asta-i prioritatea.
Ce-i aia?
După etichetă, cutia conține un fragment din Diamantul Negru.
Să sperăm că și răspunsul la ce face ravagii prin amărâții ăia de la spital.
Dle dr. Carroll, vă pot ajuta cu ceva?
Da - mi-a arătat Brad cum să obțin dosarele pacienților,
dar de câte ori apăs pe imprimare, îmi apare morișca asta.
Sora Bailey, la Pediatrie.
Tare umilitor.
Nimic rău în a fi luddit - mi se pare plin de candoare.
Adu-mi dracului doctorul!
Mereu e așa ăsta?
Dl Morris mă ține activă; slavă Domnului că acum am pauză.
Știți, astea nu sunt cele mai recente; vă pot scoate tabelele, dacă vreți.
Da - dacă nu-i vreun deranj, mi-ar...
Plăcea asta, e...
Asta-i... Da.
Laborantul, la sala de operații șase.
Detest jocul pe care trebuie să-l facem de față cu ceilalți, "dle dr. Carroll".
Nu știu de tine - dar ziua mea a fost un lung sprint prin iad.
Și singurul lucru care m-a făcut să rezist a fost să mi te imaginez...
Cu mine...
- Aici. - Ce...?
Acum.
Acum?
Acum.
Dar...
Eu...
Acum... Acum!
Care-i planul?
Fărâmele din Diamantul Negru sunt practic rău pietrificat.
Tot ce știu e că o ființă omenească nu ar trebui să le atingă, fiindcă...
Mă rog - asta vreau să aflu: de ce? Ce se întâmplă?
- Îți trebuie un cobai. - Prefer termenul "subiect de testare".
Și... numai dacă ești de acord.
Păi deja m-am înjunghiat azi - ce fac?
Tot ce trebuie să faci, colega, e să...
Să ții diamantul.
Păi și cu pistolul ce e?
Doar o prevedere - știi tu. În cel mai rău caz.
Bun - păi... Să o facem și gata.
Chas, cred că ar trebui să lași piatra.
Chase - trebuie să lepezi piatra, da?
Chas, colega - vrei să lepezi dracu' piatra? Leapăd-o!
Scuze pentru asta, colega.
Ai obținut ce căutai?
Da. Din păcate, cred că da.
URGENȚE
- M-ai chemat? - Da - vin-aici.
Ce-i?
Știi ce face unui om un ciob din Diamantul Negru?
Îi stârnește furia, îi dublează tăria și-l face să vrea să ucidă.
- Ți-ai dat cu parfum? - Ce...?
Vezi? Ce simți acum se cheamă jenă.
O chestie socială, nu înnăscută. Și, crede-mă: nu merită.
- Uite: mă simt... vinovat. - "Vinovat"...
Trupul omului avea atâtea simțiri, iar eu am folosit femeia pentru a i le potoli.
Adică ai făcut doi amărâți să simtă plăcere.
Ușurare de scurtă durată de... tragedia traiului de zi cu zi.
Nu-mi sună a păcat, colega.
Dar apoi, știi tu - eu nu eram de față când au scos regulile alea.
"Fă cum voiești".
- E prea mult, John - vreau să ies! - Da - păi nu-i încă vremea!
"Nu ține de mine" - după cum tare îți mai place ție să spui.
Dar știu că-i greu... Toate chimicalele învolburându-se prin tine...
Inima te doare, capul te doare - e greu să te concentrezi, nu-i așa?
- Da - nici nu știu cum de vă iese ceva. - Cu ceva negare și mult gin.
Și ai luat dosarele alea sau ai fost... prea ocupat jucându-te de-a doctorul?
Și Taylor și Duncan aveau o problemă cu abuzul de substanțe.
Erau aici, la Sf. Ecaterina. Duncan, infirmierul...?
Fratele lui i-a dat o parte din ficat, și tot a reînceput să bea.
Doi dependenți aduși la luciditate, dar pierduți iar de căruță.
E un tipar al ambelor victime.
N-am înțeles niciodată de ce își irosesc muritorii o a doua șansă.
Mă înfurie, ca și...
Poate îl înfurie pe ucigaș.
Sminteală, furie...
Făcându-ți vizitele, ai observat pe cineva plin de furie înăbușită?
- Morris - pacientul cu grefele de piele. - Da...
Mi-a zis Linda că a adormit bând bere și trăgând din țigară - și-a dat foc la casă.
I-au murit nevasta și copiii - el a supraviețuit; acum terorizează lumea.
Samavolnic, grosolan...
Mă ocup eu de Morris - tu vezi de Zed.
E bolnavă, John.
Dacă nu poți vorbi cu ea acum - când vei putea?
- Dacă pot suporta durerile de cap? - Tot aș recomanda biopsia, să vedem.
Dle dr. Carroll - grozav.
- Zed, dumnealui e dl dr. Carroll. - Îmi poți spune Bob.
Se va ocupa de anestezia ta, dimineață.
Zed e cam neliniștită în privința intervenției.
Nu a biopsiei - a operației. Poate nu vreau să-mi îndepărtez tumoare.
Înțeleg ce înfricoșător îți poate părea, crede-mă.
Dar acumularea e foarte mică - e accesibilă.
Iar chirurgii de aici...? Fac intervenții din astea tot timpul.
Dacă ar trebui să fie acolo?
Nu vrei în corpul tău ceva ce ți-ar putea lua oricând viața.
Șrapnel - la un centimetru și jumătate de inimă; prea aproape de scos.
Ai fost în armată?
Am fost cu trupele în Bagdad, da. Am cusut și soldați și civili.
Când a explodat un dispozitiv improvizat, am fost în al doilea suflu - dar trăiesc.
Am avut noroc. Și tu ai noroc, Zed.
Faptul că am descoperit-o din timp...? E o binecuvântare.
Revin - gândește-te.
Tu cine ești?
Interesant... Îți poți da seama?
Sunt simțitoare - doctor nu ești. Cine ești?
Tu m-ai ști drept Manny.
Ai venit după mine?
Am să mor?
Toți oamenii mor. Cât despre vremea ta... Nu am răspunsuri la aia.
John m-a legat în trupul ăsta și voiam doar să văd ce faci.
El te-a trimis?
Lui John îi e greu să-și exprime sentimentele.
Știu...
- Te mai pot întreba ceva? - Desigur.
Vedeniile mele - sunt dar de la Dumnezeu?
Sau îmi vin abilitățile de la vreun rău, iar tumoarea e...
Pedeapsa mea?
Tu crezi că puterile tale sunt rele?
Uneori așa le simt.
Dar de când l-am întâlnit pe John...
Am putut să le folosesc pentru a salva vieți.
Iar dacă ăsta e darul meu, am să suport durerea.
Exact.
Deci vedeniile mele chiar vin de la Dumnezeu?
Cum spuneam...
M-a legat John în trupul ăsta.
Așa că sunt rupt de puterile mele, dar, după cele spuse de tine, Zed...
Ai toate răspunsurile de care ai nevoie.
Morris: n-ar trebui să fumezi - nici aici, nici altundeva; treci-napoi în pat!
Auzi - l-ai văzut pe Morris? Unu mare, "drăguț" la față - moartea femeilor?
Îmi pare rău.
Oprește-te, făptură a întunericului! Prin puterea mea - oprește-te!
Aș vrea să ai pager și când ești înger; mi-ar face viața mult mai ușoară.
- Ești bine? - Da - doare doar când respir.
Beau să guști și tu durerea înainte să...
Ți se termine turul condiției omenești.
Ce s-a întâmplat?
Păi uite că nu Morris e ucigașul, până la urmă.
Ai văzut cine a făcut-o?
Am văzut o manifestare a răului Diamantului Negru, dar nu și fața.
Deci: dacă nu Morris e ucigașul, atunci ne-am întors de unde am plecat.
Chiar ne scapă ceva evident aici.
Zed.
Ai nevoie de Zed - nu doar ca ajutor la caz,
ci ajutor pentru tine - o sursă de sprijin.
- Acum îmi dau... - Bun, bun - dar, nu...
- Ba nu. - Las-o baltă.
Recunosc sarcasmul mascându-ți adevăratele sentimente, John.
Pentru asta te admir - după tot întunericul pe care l-ai văzut,
încă mai ai tragere să faci ceea ce faci.
Și ce vrei să-ți spun, Manny? Ce vrei să-ți spun?
Că am ajutat-o să-și folosească darul - și dacă prețul acelei magii e o tumoare,
atunci e vina mea - asta vrei să-ți spun?
Nu-i vina ta. Duci un război, John - rănile sunt de neocolit.
Și ce draci-uscați știi tu despre asta?
Privesc omenirea de la Început, John.
Prețul bătăliei nu se schimbă - ar trebui să-l întrebi pe doctorul lui Zed.
N-o fi fiind un război sfânt împotriva întunericului, dar...
Și el a pierdut prieteni în linia întâi.
Ia stai așa.
Ce linii întâi?
Galen a fost pe front cu pușcașii; a cam tras prin Orientul Mijlociu.
- Ce-i? - Doamne - de era șarpe, m-ar fi mușcat.
Diamantul Negru de la Jasper a venit dintr-un loc numit "Darul de la Dumnezeu".
Aia se traduce în Bagh-dadu. Noi îi zicem...
- Bagdad. - Bagdad.
Galen e ucigașul. John - el e doctorul lui Zed.
- Zed? - Da?
Îți retragi consimțământul pentru intervenție?
- Da - mă externez, dom' doctor. - Nu poți face asta.
Ba pot - e hotărârea mea.
Nu-i nicio hotărâre, Zed - asta e a doua ta șansă.
Tu știi câți oameni nu obțin o a doua șansă?
Ai zis că nu știi ce-i acumularea asta - ar putea să nu fie nimic.
Dar nu putem fi siguri fără intervenție - trebuie să știm...
Uneori nu poți ști, dom' doctor.
Nicicare dintre voi... Nicicare nu ascultați.
Ia uite - încă una: pișându-se pe tot pentru a doua oară, nu?
- Ce...? - Fix ca Taylor, Morris, Duncan.
Au fost vindecați - și au alunecat iar, așa că...
I-ai omorât tu.
- Ești sigur, John? - Eu n-am ucis pe nimeni.
Nici când eram pe front; mi-a petrecut viața vindecând.
- Bob: ce e asta? - Îmi pare rău, Tom - nu-i vina ta.
Când a fost lovit plutonul tău,
trebuie să fi fost o fărâmă din Diamantul Negru în pământ.
Deci nu știu ce aveți voi trei de gând, dar eu chem paza...
Nu șrapnel ai lângă inimă, colega. Sunt cioburi din Diamantul Negru.
Bucățile lui se atrag - aia simți acum în tine.
Tu rămâi aici!
John!
Arde - pe aici.
Stai - e aici?
Diamantul vrea să se reasambleze; e ca un magnet, trăgându-ne spre el.
John: lumina albă - știu ce înseamnă.
Ar putea fi prea târziu pentru asta, păpușă.
Trebuia să-l dobor când am avut ocazia; transformat, nu ne putem apropia de el.
Dacă Galen e încă în trupul ăla, poate reușim să ne adresăm naturii lui.
Îmi pare rău să te anunț, dar domnul doctor nu e aici.
Nu...!
John: lumina din vedenia mea - grozava lumină sfântă...
Așa...?
Manny.
Ce-i?
- Trebuie să te deschei la cămașă. - Ce?
Ce faci? John, ce faci?
Ascultă, John...
Întorc vraja pe care am pus-o pe tine, colega.
- Vrei să-mi spui că... - Te puteam elibera oricând.
Putem vorbi despre asta mai târziu.
Grăbește-te!
Închide ochii, dom' doctor!
- E bun ș-așa. - John, folosește Diamantul Negru!
John!
Nu Ți-am mai cerut - dar Îți cer acum.
Te rog...
Oprește-te.
Thomas Galen.
Da.
E vremea să vii acasă.
E exact ca în vedenia mea - lumina cerească...
E singurul lucru care poate lupta cu materia întunecată.
Lucrarea ta aici s-a săvârșit.
A ta e pacea.
Locul tău de odihnă... te așteaptă.
Mersi de ajutor, flăcău.
Vreau să-ți spun despre mine ceva ce nu știe nimeni.
Mă trezesc în fiecare dimineață și în primele cinci minute ale zilei...
Îmi imaginez că toți cei la care țin sunt morți.
Zac acolo și...
Mă gândesc la asta.
Așa că atunci când, inevitabil, are să se întâmple...
Slăbește lovitura.
Apoi ce faci?
Aprind o țigară și-mi frig un ou.
Deci... îmi spui că acum sunt și eu pe lista aia?
De ce nu savurezi pur și simplu timpul cu ei, John?
Iar te-ai pus pe vechile scheme.
A sosit Manny.
Știu...
Îl poți vedea?
N-ai să... faci operația?
M-a învățat John că...
Magia are prețul său.
Dacă prețul ăla e durerea...
Îl accept.
- Asta-i o hotărâre vitează. - I-auzi - și complimente.
Te-ai schimbat, îngerule.
Nu mi-ai răspuns la întrebările despre vedeniile mele.
De unde vin?
Doar sunt aici - nu-i așa?
Deci acum e și pacostea ta.
Atunci vă las pe voi doi Atotputernicului.
Traducerea: Reef